Det begynner å bli kaldt.
Det der er en flott ramme.
Det er virkelig en flott ramme.
Hvor mye...
kan en sånn fin ramme koste, tror du?
Du høres litt ut som doktor Seuss når du er full.
Anna. Jeg mener alvor.
Mener alvor gjør jeg, Anna.
Jeg ville tro at den koster minst et par hundre.
- Jeg kan lese den for deg. - Låter jeg som dr. Seuss?
"Som en anerkjennelse av hans store innsats innenfor barnepsykologi"-
- "og hans anstrengelser for å forbedre livskvaliteten..."
Følg nå med.
"Anstrengelser for å forbedre livskvaliteten for mange familier,"-
- "tildeler byen stolt Philadelphia sin sønn dr. M. Crowe..." Det er deg.
"Borgermesterens hederlige omtale for utmerkelse i yrket."
- De kaller deg sønnen sin. - Oi.
Vi burde henge den på toalettet.
Denne kvelden betyr mye for oss.
Endelig får du anerkjennelse for alt det du har ofret.
For at du har latt alt komme i andre rekke, også meg, -
- for å hjelpe de familiene de snakker om.
De sier også at mannen min har en gave.
Gaven er evnen til å lære barn å være sterke-
- i situasjoner som ville fått de fleste voksne til å pisse på seg.
Jeg tror på det de skrev.
Takk.
Jeg vil gjerne ha litt vin i et glass.
Jeg vil ikke ha det i et krus og ei heller i en krukke.
Se.
Stå stille, Anna. Ikke en lyd.
Dette er Locust Street 47.
- Du har gått inn i en privatbolig... - Du vet ikke så mye.
Det fins verken sprøyter eller medikamenter her.
Vet du hvorfor man er redd når man er alene?
Jeg vet det. Jeg vet det.
- Hva vil du ha? - Det han lovet meg!
- Jeg vil ha det han lovet meg... - Herregud.
- Kjenner jeg deg? - Kjenner ikke helten igjen pasienter?
"Sentrumsklinikken. Alenemor."
"Mulige kraftige humørsvingninger."
Jeg var redd!
Du sa at jeg hadde vondt for å takle mine foreldres skilsmisse.
Du tok feil. Feil.
Se hvordan jeg er nå!
- Jeg vil ikke være redd mer. - Gi meg litt tid til å tenke.
Jeg har ventet i ti år på deg! Du får ingenting!
- Ben Friedkin? - Noen folk kaller meg et misfoster.
- Reynold Sumder? - Jeg er... jeg er et misfoster. Se.
Vincent... Vincent Grey.
Jeg husker deg.
Stille, veldig intelligent. Med mye medlidenhet.
Uvanlig mye medlidenhet.
Du glemte "forbannet".
Du sviktet meg. Du sviktet meg!
Jeg er lei for det hvis jeg ikke hjalp deg, Vincent.
Men hvis du bare lar meg prøve. Hvis du gir meg en sjanse...
Herregud... Ikke snakk. Hysj.
NESTE HØST
SØR l PHILADELPHIA
Cole Sear, 9 år September 1998
Foreldre - skilt Akutt angst
Sosialt isolert Sterke humørsvingninger
De profundis clamo ad te domne.
Ikke vær redd, Cole. Jeg er doktor Malcolm Crowe.
Vi skulle møtt hverandre i dag, men jeg rakk det ikke. Beklager.
Før i tiden, i Europa, gjemte folk seg i kirkene. De fikk kirkeasyl der.
Hva gjemte de seg for?
Mest for onde mennesker som ville sette dem i fengsel. Eller skade dem.
Du har ikke glass i brillene, ser jeg.
De er pappas. Jeg får vondt i øynene av glassene.
Hva sa du til soldatene dine? De...
De profundis clamo ad te domne. Det er noe som heter latin.
- Snakker alle soldatene dine latin? - Nei. Bare én av dem.
- Er du en flink lege? - Vel...
Jeg var det en gang. En gang fikk jeg en pris.
Av borgermesteren. Den hadde en dyr ramme.
- Vi får se hverandre igjen, hva? - Hvis det er greit for deg.
Det er meg.
Fra dypet roper jeg på deg, herre...
er trafikken bremset ned ved Valley Forge.
Ved Blue Ridge går det langsomt i begge retninger.
God morgen, du.
Cole!
Cole! Hei. Frokostblandingen din blir myk.
Får jeg se på deg? Å, du har fått en flekk.
Sånn, ja.
Har du lett etter noe, skatt?
Vafler.
De står her.
- Hva tenker du på, mamma? - Vel... på mange ting.
- Tenker du noe stygt om meg? - Se på meg.
Jeg tenkte ikke noe stygt om deg.
- Forstår du det? - Jeg forstår det.
- Det er Tommy. - Stapp den ned. Cole? Ville du ha en?
Misfosteret? Hva syntes du om at jeg la armen om deg?
Jeg fant nettopp på det. Store skuespillere gjør det. Improviserer.
Hei, vennen min. Hvordan har du hatt det i dag?
Du vet at du kan fortelle meg alt hvis du vil.
Vet du hva jeg gjorde i dag?
Jeg... vant i delstatslotteriet i morges.
Så sa jeg opp og hadde piknik med masse pai med sjokolademousse.
Så badet jeg i fontenen resten av ettermiddagen. Hva har du gjort?
I storefri ble jeg tatt ut først til kickball-laget. Jeg tok vinnerrunden.
Alle bar meg rundt og hyllet meg.
Da skal jeg gå og lage pannekaker til deg. Det tar en times tid.
Hei.
Vil du sette deg ned?
Har du ikke lyst til å snakke i dag?
Skal vi leke en lek? Det er en tankelesningslek.
Sånn går det for seg: Jeg leser tankene dine.
Hvis jeg har rett, tar du ett skritt mot stolen.
Hvis det er feil, tar du ett skritt tilbake mot døra.
Hvis du kommer fram til stolen, setter du deg.
Hvis du kommer til døra, kan du gå.
Vil du leke?
Bra.
Da moren og faren din skilte seg...
gikk moren din til en lege som meg. Han hjalp henne ikke.
Derfor tror du ikke at jeg kan hjelpe deg.
Du er redd for at hun har sagt ting til ham.
Ting hun ikke kan fortelle til noen andre. Hemmeligheter.
Du har en hemmelighet du ikke vil fortelle meg.
Du fikk den klokka av faren din like før han dro sin vei.
Han glemte den i en skuff. Den fungerer ikke.
Du er ganske stille på skolen, men... du er en flink elev,
Og du har aldri hatt alvorlige problemer.
Vi skulle tegne en tegning. Vi kunne tegne det vi ville.
Jeg tegnet en mann. En annen mann stakk ham i halsen med et skrujern.
Og det så du på tv, Cole.
Alle ble sinte.
De holdt et møte. Mamma begynte å gråte.
Jeg tegner ikke noe sånt lenger.
Hva tegner du nå?
Jeg tegner folk som smiler.
Hunder som løper. Regnbuer.
De innkaller ikke til møter for en regnbue.
Nei. De gjør vel ikke det.
- Hva tenker jeg på nå? - Det vet jeg ikke.
Jeg tenkte... at du er hyggelig.
Men du kan ikke hjelpe meg.
Jeg trodde du mente den andre restauranten der jeg fridde.
Jeg er så lei for det, Anna.
Jeg har så vondt for å passe tiden.
Og møtet mitt i dag med en pasient gikk ikke så bra.
De to ligner så mye på hverandre.
Samme oppførsel og uttrykksmåte. Det samme som plager dem.
Jeg tror han blir mishandlet.
Cole har... kloremerker på armene. Antakeligvis fra negler.
Kanskje han har prøvd å forsvare seg.
Det kan være en lærer eller nabo. Neppe moren.
Jeg har sett henne sammen med ham. Det stemmer ikke.
Eller så tar jeg feil. Kanskje han bare liker å klatre i trær.
Anna.
Jeg vet at jeg har vært fraværende. Og at det gjør deg sint.
Men jeg har bare fått en sjanse til som jeg ikke vil kaste bort.
- Anna. - Gratulerer med bryllupsdagen.
Slutt å se på meg.
- Jeg liker ikke at folk ser på meg. - Greit.
Jeg tar denne veien til skolen med Tommy Tammisimo.
- Er han bestevennen din? - Han hater meg.
- Hater du ham? - Nei.
- Har moren din arrangert det? - Ja.
- Forteller du henne hvordan det er? - Jeg forteller henne ikke noe.
Hun ser ikke på meg som andre. Hun må ikke vite det.
- Vite hva? - At jeg er et misfoster.
Hei, du er ikke noe misfoster. Greit?
Ikke la noen få deg til å tro det. Det er pisspreik.
Ikke gå rundt og tro det hele livet.
Kom nå.
- Du sa "p" -ordet. - Jeg vet det. Unnskyld.
Faren din bor altså i Pittsburgh, med en dame som jobber i en bomstasjon.
Hva om hun blir tissetrengt mens hun jobber? Holder hun seg?
Jeg vet ikke. Jeg lurte nettopp på det selv.
Hvorfor spør du så mye om pappa i dag?
Vel, iblant gjør vi ting for å få oppmerksomhet.
For å uttrykke følelsene våre om ting. Kanskje om en skilsmisse.
En person kan legge igjen noe på et skrivebord til en annen.
- Vet du hva assosiasjonskrivning er? - Nei.
Det er når du tar en blyant i hånden;
- setter den mot et papir og begynner å skrive.
Du ser og tenker ikke på hva du skriver. Du beveger bare hånden.
Når hånden har beveget seg lenge nok, -
- kommer det ord og tanker du ikke visste om.
Det kan være noe du har hørt et sted-
- eller følelser som ligger dypt inni deg.
Har du prøvd assosiasjonskrivning noen gang, Cole?
- Ja. - Hva skrev du?
Sinte ord.
- Skrev du sånt før faren din dro? - Det husker jeg ikke.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
Tenk over hva du vil ha ut av møtene våre. Hva målene bør være.
Noe jeg vil?
Hvis du kunne endret på noe i livet, hva skulle det være?
Kan det heller være noe som jeg ikke vil?
- Ja da. - Jeg vil ikke være redd lenger.
Lukker du opp?
Lukker du opp?!
Hei. Ser du ikke nok til meg i butikken?
Jeg er på vei til amishenes loppemarked.
Vil du bli med og vise hvordan man gjør når man handler hos dem?
Jeg orker nok ikke Amishene i dag. Det er forbudt å banne og spytte.
Jeg tenkte at du trengte å komme deg ut litt. Du virker deppa.
- Det går bra med meg. - Jeg kan komme innom på vei hjem.
Vise hva jeg har kjøpt.
- Nei da. Vis meg det på mandag. - Ja vel. Greit. Jeg tenkte bare...
Da er det best jeg drar. Vi ses.
- Ikke tråkk i hestemøkka. - Takk.
Fortsett å gå, din jævla kødd.
Kan noen av dere gjette hvilken by som var USAs hovedstad-
-fra 1790 til 1800?
Dere skal få en ledetråd. Det er den byen dere bor i.
- Philadelphia! - Det stemmer.
Philadelphia er en av landets eldste byer. Mange har bodd og dødd her.
Nesten alle steder rundt i byen har sin egen historie.
Til og med denne skolen og området rundt den.
Vet noen hva denne bygningen ble brukt til for hundre år siden?
Til og med før jeg gikk på skolen her.
Ja, Cole?
De hengte folk her.
Nei. Det er feil. Hvor har du hørt det?
De dro inn folk som gråt og kysset familiene sine adjø.
Folk sto og så på og spyttet på dem.
Dette var en rettsbygning. Her ble det skapt noen av USAs første lover.
- Hele bygget var fullt av advokater. - Det var de som hengte alle.
Jeg vet ikke hvem som har sagt det, men de ville bare skremme deg.
Jeg liker det ikke når noen ser sånn på meg.
- Hvordan? - Slutt!
Jeg... vet ikke hvordan jeg ellers skal se på deg.
- Du er "Stammende Stanley"! - Unnskyld meg?
Du snakket rart da du gikk her.
Ikke se sånn på folk. Det gjør dem ille til mote.
- Hvordan ...? - Ikke se på meg!
- Hv-hv... em har d-d... u snakket med? - Stammende Stanley!
Stammende Stanley!
- Stammende Stanley! - S-s-stille...
Stammende Stanley!
Hold kjeft, ditt m-m-misfoster!
Hei, storegutt.
- Hvordan går det? - Jeg vil ikke snakke akkurat nå.
Liker du tryllekunster?
Legg merke til... den magiske mynten.
Den ser ut som en vanlig mynt. Men jeg gjør en magisk risting...
og nå er den i min høyre hånd. Men det er ikke alt.
Jeg rister litt til...
og nå er den i vestlomma.
Men det er ikke alt.
Jeg rister litt til, og...
nå er den i venstre hånd igjen, der den var først.
- Det er ikke en tryllekunst. - Hva mener du? Selvsagt.
Du hadde mynten i den samme hånden hele tiden.
- Tror du det? - Jeg visste ikke at du var vittig.
Malcolm. Sleng den søte ræva di ned og hør etter.
Anna er som søsteren min.
Du bør se til at hun blir lykkelig. Ikke sånn passe lykkelig.
Jeg mener... Hvem er den dama?
Julie Andrews, når hun snurrer rundt som en gal på fjelltoppen!
Sånn lykke mener jeg.
Hysj. Ikke si at jeg har sagt dette.
Hun sa at hun har elsket deg fra første gang hun så deg på gata.
Hun vil gjøre altfor deg. Jeg er glad i dere.
Nesa renner. Slutt å filme.
Så gjør man en magisk risting... og mynten har flyttet seg fra lomma-
- og helt tilbake til hånden den først kom fra.
Det var tåpelig.
- Det skal være vittig. - Det er dumt. Få tilbake mynten.
- Han blir sjeldent bedt noe sted. - Bare hyggelig.
Sist var i et selskap på Chuck E. Cheese.
Han gjemte seg i en sånn plasttunnel og ville ikke gå ut.
- Chuck E. hvem da? - Cheese. En barnerestaurant.
Ha meg unnskyldt.
Herre? Frue? Er det noen der ute?
Vær så snill, lukk opp døra. Jeg får ikke puste.
Hører dere meg, så lukk opp døra.
Jeg sverger på at det ikke var jeg som tok herrens hest.
Lukk opp døra, ellers tar jeg deg!
Hovedpersonen i en reklamefilm får alltid en egen vogn.
- Han må sette seg inn i rollefiguren. - Du sa bare én setning.
- Darren? Se der. - Pappa sa at jeg skulle invitere ham.
Gratulerer med dagen, Darren.
- Vil du se noe der inne? - Nei.
Vi skal spille et liksomstykke.
- Vil du være med? - Greit.
- Det heter "Innelåst i fangehulen". - Du blir sperret inne i fangehulen.
Nei, nei, nei... Slutt!
Hjelp! Nei, nei!
Hjelp!
- Hjelp! - Cole?
- Neil - Har dere en nøkkel til døra?!
Hører du meg, Cole?!
- Neil - Cole!
Hjelp meg! Hjelp meg! Hjelp!
Ifølge prøvene fikk han ikke noe anfall.
Han har det bra. Når han har hvilt litt, kan han dra hjem.
Han har noen skrammer og blåmerker som bekymrer meg.
Dem har han fått når han har drevet idrett.
Tror du at jeg skader barnet mitt?
- Tror du at jeg er en dårlig mor? - Mrs. Sloan der borte...
er sosialarbeider på sykehuset. Hun har noen rutinespørsmål.
Hva skjedde med barnet mitt i dag?
Det skjedde noe fysisk med ham! Noe var veldig galt!
Hei.
Pleide faren din å fortelle deg godnatteventyr?
Det var en gang en liten prins...
som ville dra ut på en kjøretur.
Han hentet sjåføren sin, og de begynte å kjøre.
De kjørte og kjørte. De kjørte langt.
De kjørte så langt at han sovnet.
Da han våknet, kjørte de fremdeles.
- Dette var en veldig lang tur. - Doktor Crowe?
- Du har aldri fortalt godnatteventyr. - Nei, ikke så mange.
- Du må legge til noen forviklinger. - Ja vel.
Gi meg et eksempel på en forvikling.
- Kanskje de slapp opp for bensin. - Bensin? Den er god. De kjører jo.
Fortell et eventyr om hvorfor du er lei deg.
Tror du at jeg er lei meg?
Hva får deg til å tro det?
Jeg ser det i øynene dine.
Det er ikke meningen at vi skal snakke om sånne ting.
Det var en gang en mann som het Malcolm.
Han arbeidet med barn. Han var veldig glad i det.
Han var mer glad i det enn i noe annet.
En dag fikk han vite at han hadde begått en feil med et av barna.
Han kunne ikke hjelpe ham.
Nå kan han ikke slutte tenke på det. Han... kan ikke glemme det.
Siden da har mye forandret seg.
Han er ikke den samme personen som han var før.
Og kona hans liker ikke den personen han er blitt.
De snakker knapt sammen. De er som fremmede.
Og en dag treffer Malcolm en fantastisk, liten gutt.
En skikkelig kul, liten gutt. Han minner veldig mye om den første.
Malcolm vil prøve å hjelpe denne nye gutten.
For han føler at hvis han hjelper den nye gutten, -
- vil det være... som å hjelpe den andre også.
- Hvordan slutter eventyret? - Jeg vet ikke.
Jeg vil fortelle deg hemmeligheten min nå.
Gjør det.
Jeg ser døde mennesker.
Når du drømmer?
Når du er våken?
Ligger de i graver og kister?
De går rundt som vanlige folk.
De ser ikke hverandre. De ser bare det de vil se.
De vet ikke at de er døde.
Hvor ofte ser du dem?
Hele tiden.
De er overalt.
- Du sier det vel ikke til noen? - Nei da. Det lover jeg.
Blir du her til jeg har sovnet?
Selvsagt.
Coles tilstand er mer alvorlig enn jeg først anslo.
Han lider av visuelle hallusinasjoner og paranoia.
En form for... barneschizofreni.
Medikamenter, kanskje innleggelse, kan være nødvendig.
Og jeg klarer ikke å hjelpe ham.
Hei. Dette er Lynn Sear, Coles mor.
Jeg vil snakke med deg om sønnen din og vennene hans.
De skal ligge jævla langt unna sønnen min.
- Mamma? - Nei. Maten er ikke klar!
Hva skal du gjøre? Du kan ikke skade meg mer!
Du er en forferdelig ektemann, Lenny!
Se hva du har drevet meg til. Lenny!
Greit, greit.
Det var en gang en gutt som var veldig ulik alle andre gutter.
Han bodde ute i jungelen og kunne snakke med dyrene.
- Syntes du at stykket var helt ræva? - Hva sa du?
Tommy spilte i en reklamefilm for hostesaft.
Han sa at vi alle var sjenerte og urealistiske, og at stykket var ræva.
Denne Tommy høres ut som en skikkelig snørrunge.
Stykket var utmerket. Bedre enn "Cats".
- "Cats"? - Glem det.
Jeg vil gjerne høre mer om det du fortalte meg på sykehuset.
Cole?
Hva er det?
Er det noe der oppe?
Cole?
Jeg ser ingenting.
Vær helt stille.
Iblant føles det innvendig som om man faller veldig fort.
Men egentlig står man helt stille.
- Får du iblant en prikking i nakken? - Ja.
Og hårene på armene. Du vet når de reiser seg?
Det er dem.
Når de blir sinte...
blir det kaldt.
Jeg ser ingenting. Er du sikker på at de er der?
- Vær så snill, få dem til å gå bort. - Jeg arbeider med det.
Kom nå.
Mamma... pappa.
Jeg har vondt i halsen.
Kom!
Pedia EASE hostemedisin, mild, hurtigvirkende, effekt...
Cole. Jeg blåser i hva den sier. Den må være ødelagt.
Ta dem av deg.
De skal ikke ligge på bordet.
Jeg så noe i skuffen din da jeg ryddet. Vil du tilstå noe?
Humleanhenget. Hvorfor tar du det alltid?
Det var bestemors. Hadde det gått i stykker, ville jeg blitt så trist.
- Gråter du fordi du savner bestemor? - Det stemmer.
Iblant... tror folk at noe er forsvunnet.
Men det er ikke forsvunnet. Det blir bare flyttet.
Flyttet du humleanhenget?
- Ikke bli sint. - Hvem flyttet det denne gangen?
Kom noen inn, tok det ut av skapet mitt og la det i skuffen din?
- Kanskje det. - Herregud. Jeg er så sliten.
Sliten i kroppen, sinnet og hjertet.
Jeg trenger hjelp. Det går ikke så bra med den lille familien vår.
Jeg har bedt til Gud, men jeg ber vel feil.
Vi må visst besvare hverandres bønner.
Kan ikke vi snakke med hverandre, vil vi ikke klare dette.
Si det nå. Jeg blir ikke sint. Tok du humleanhenget?
Nei.
Du får ikke mer mat. Gå bort fra bordet.
Gå!
Kom hit. Jeg skal vise deg hvor pappa har pistolen sin.
- Kom hit, Sebastian. - Mamma?
Kan jeg få sove hos deg i natt, hvis du ikke er veldig sint?
Se på meg. Jeg er ikke veldig sint.
Hvorfor skjelver du, vennen min? Hva er det, Cole?
Herregud. Vær så snill, si det til meg.
Edvardiansk stil. Et vakkert arbeid med diamanter-
-og en burmesisk safir.
Den er tidløs.
Har... du ikke noe enklere?
Enklere? Vil du ha en enkel ring til din enkle forlovede?
Nei, elskling. Ikke tenk på det.
Du er så vakker.
Du er som en burmesisk safir selv. Du trenger ikke en sånn ring.
Kan du ikke prøve den, så får dere se hva dere syns.
Hva syns du?
Jeg syns denne ringen uttrykker lengsel.
Kvinnen som eide den, elsket kanskje en mann hun ikke kunne få.
Hadde han krøllete hår og kastanjefargede øyne?
Det vet jeg ikke. Men mange av tingene her uttrykker noe.
Dere bør velge en ring som taler til dere.
Kanskje når folk har eid ting, og de så går bort, -
- er det et avtrykk igjen av dem i sakene.
Som... fingeravtrykk.
Jeg skal bare pakke den inn.
Du trenger ikke en akademiker. Du trenger en bryter med oksenakke.
Nei, jeg trenger en bryter med akademisk eksamen.
- Hva er det? - Gratulerer med dagen.
- Det er et... førsteopplag. - Oil
- Det er altfor mye. - Jeg trakk den av fra julebonusen.
Den er flott, Anna. Takk.
- Hva ønsker du mest av alt? - Jeg vet ikke.
Jeg har sagt hva jeg vil.
Jeg vet hva jeg vil.
Jeg vil kunne snakke med kona igjen. Som vi pleide før.
Som om det ikke fantes noen andre enn oss to i verden.
Hvordan skal du klare det?
Jeg kan ikke være legen din lenger.
Jeg har forsømt familien min. Det skjer gale ting når man gjør det.
Forstår du det?
- Jeg vet om to psykologer som... - Ikke svikt meg.
Ikke gi opp. Du er den eneste som kan hjelpe meg. Det vet jeg.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
- Du... - Noen andre kan hjelpe deg.
Du tror vel på meg?
Du tror vel på hemmeligheten min, doktor Crowe?
Jeg vet ikke hva jeg skal si til det, Cole.
Hvordan skal du kunne hjelpe meg... hvis du ikke tror meg?
Noen tryllekunster er virkelige.
Vet du hvorfor man er redd når man er alene?
Jeg vet det. Jeg vet det.
Beklager, Vincent. Jeg håper at jeg ikke lot deg være alene forlenge.
Så kaldt det er her inne.
Vincent? Hvorfor gråter du?
Du ville ikke trodd meg.
Beklager, Vincent. Jeg håper at jeg ikke lot deg være alene forlenge.
Det er kaldt her inne.
Vincent...
Det er kaldt her inne.
Jeg liker dem heller ikke. Jeg sku/le ta blodprøve som gutt.
Og da kastet jeg opp fritert ost over en mannlig sykepleier.
Unnskyld meg. Doktor Reed er på linje to.
Unnskyld meg, Vincent. Jeg må ta denne. Det tar ikke lang tid.
Yo No quiero morir.
Salva me. Yo No quiero morir, señor.
Herregud.
Har du løpt rundt?
Blir du i bedre humør av det?
Jeg liker å løpe rundt. God mosjon.
Skal du stille meg spørsmål nå?
Vil du være Korporal i kompani M, 3. bataljon, 7. marineinfanteri?
- Vi blir sendt til Quang Nam. - Kanskje senere.
Det har skjedd noe, ikke sant?
Begynner du å bli redd?
Ja. Jeg gjør visst det.
Vet du hva "Yo No quiero morir" betyr?
Det er spansk og betyr: "Jeg vil ikke dø."
Hva tror du disse spøkelsene vil når de snakker til deg?
Jeg vil at du skal tenke over det, Cole.
Tenk grundig over det.
Hva tror du de vil?
- De vil bare ha hjelp. - Det stemmer. Det tror jeg også.
De vil bare ha hjelp. Selv de nifse.
Jeg tror jeg vet hvordan vi skal få dem til å forsvinne.
Ved å høre på dem.
Hva om de ikke vil ha hjelp? Hva om de er sinte og vil skade noen?
Jeg tror ikke det er sånn.
- Hvordan kan du vite det sikkert? - Det gjør jeg ikke.
Hei! Hei!
Herregud. Hva er det som skjer?
Hva skjer? Cole?
Hva er det som skjer med deg?
Hvis noen gjør deg noe, skal de få med meg å gjøre. Cole...
Sov nå, mamma.
Jeg har det mye bedre nå.
Vil du fortelle meg noe?
- Hun reiste langt for å besøke meg. - Det ser sånn ut.
Kan du hente litt vann?
Det er søsteren hennes.
Jeg opplevde dette da far hadde kreft.
Men et barn som er sengeliggende i to år...
- Hvor mange leger? - Seks, tror jeg.
- Seks forskjellige leger? - Jeg tror det.
- Jeg hørte at den minste er syk nå. - Måtte Gud hjelpe dem.
- Du må ikke gå hjem. - Det skal jeg absolutt ikke.
Min herre?
Unnskyld meg, min herre.
Er du Kyras far?
Denne er til deg. Hun ville fortelle deg noe.
Å nei, han kommer imot meg.
- Vi/ du danse? - Jeg kom hit med vennene mine.
Hva syns du om dette?
Vi danser en stund. Liker du ikke dansen min, sparker du meg bak.
Sett i gang, da.
Her er lunsjen din, Kyra.
- Jeg har det mye bedre nå. - Så fint, vennen min. Her er maten.
- Får jeg gå ut når jeg har spist? - Du blir dårlig om ettermiddagen.
Jeg vil ikke høre at det smaker merkelig.
Sammys mor ringte...
Du sørget for at hun ikke ble frisk.
Hun sa at du likte den. Hun beskyttet deg.
Kommer Kyra tilbake?
Nei. Nå kommer hun ikke tilbake mer.
Nå er det nok sminke.
- Stallgutten skal komme inn. - Skynd deg.
Hvem snakket du med?
Jeg trente bare på replikkene mine.
Takk for at jeg fikk denne rollen.
Da jeg gikk på denne skolen, brant det i denne delen.
- De har bygd opp alt sammen igjen. - Ja, jeg vet det.
Bare den som har et rent hjerte, kan trekke sverdet ut av steinen.
La gutten prøve.
- Han er en stallgutt som måker møkk! - Vær stille, landsbyidiot!
La gutten komme fram.
Leve konge Arthur!
Hipp-hipp hurra!
- Du var veldig flink i stykket, Cole. - Syns du det?
Vet du hva mer? Tommy Tammisimo var ræva.
Jeg vet hvordan du skal få snakket med kona.
Vent til hun sover. Da hører hun på deg uten å vite om det.
Jeg kommer ikke til å få se deg mer, hva?
Vi har nok sagt alt vi ville ha sagt.
Nå er det på tide å snakke med noen som står deg nærmere.
Kanskje vi kan late som om vi skal treffes i morgen.
Bare late som.
Ja visst.
Jeg må gå nå.
Vi ses i morgen, Cole.
Det gikk bra. Jeg vet ikke hva som skjedde.
Jøss. Jeg håper ingen ble skadet.
Så stille du er. Er du sint fordi jeg ikke rakk stykket?
Jeg har to jobber, vennen min. Du vet hvor viktig det er.
Jeg ville gitt hva som helst for å være der.
Jeg er klar til å kommunisere med deg nå.
- Kommunisere? - Fortelle hemmelighetene mine.
Hva er det?
- Du vet den ulykken der framme? - Ja?
- Noen ble skadet. - Åja?
En dame. Hun døde.
- Herregud! Ser du henne? - Ja.
Hvor er hun?
Hun står ved siden av vinduet mitt.
- Nå skremmer du meg, Cole. - De skremmer meg også iblant.
"De"?
Spøkelsene.
Ser du spøkelser, Cole?
De vil at jeg skal gjøre ting for dem.
Snakker de til deg? Ber de deg om å gjøre ting?
Det var de som pleide å skade meg.
Hva tenker du på, mamma? Tror du at jeg er et misfoster?
Se på meg. Jeg ville aldri tenke det om deg. Aldri.
- Forstår du det? - Ja.
La meg få tenke meg litt om.
Bestemor hilser.
Hun ber om forlatelse for at hun tok smykket, men hun er så glad i det.
- Hva? - Bestemor besøker meg iblant.
Cole. Det der er veldig galt av deg. Du vet at bestemor er død.
Hun ba meg om å si til deg... at hun så deg danse.
Hun sa... at da du var liten...
hadde dere to kranglet like før danseoppvisningen din.
Du trodde at hun ikke kom og så på.
Men hun var der.
Hun gjemte seg helt bakerst, så du ikke skulle se henne.
Hun sa at du så ut som en engel.
Hun sa at du kom til graven hennes...
og spurte henne om noe.
Hun sa at svaret er: "Hver dag."
Hva spurte du om?
Om jeg... om jeg gjør henne stolt.
Mamma.
Hei, alle sammen. Som de fleste vet, er jeg ikke vant til sånt.
Jeg har lovet Anna ikke å skjemme henne ut.
Det overlater jeg til moren.
Takk for at dere kom og delte denne herlige dagen med oss.
- Den er litt bittersøt... - Anna.
Jeg savner deg.
Og jeg savner deg.
Hvorfor, Malcolm?
Hva da? Hva er det?
- Hvorfor forlot du meg? - Jeg forlot deg ikke.
Jeg ser mennesker.
De vet ikke at de er døde.
- Hvor ofte ser du dem? - Hele tiden.
De er overalt.
De ser bare det de vil se.
Ja vel, Mike y.
Vent litt.
Malcolm!
- Får jeg se på det? - Det gjør ikke vondt.
Får jeg se på det? Ta bort hånden. Herregud.
Greit.
Det går nok bra. Jeg tror den bare gikk tvers igjennom.
Det gjør ikke vondt mer engang.
Jeg tror jeg kan dra nå.
Jeg måtte bare gjøre noen ting først.
Jeg måtte hjelpe noen.
Og jeg tror jeg klarte det.
Og jeg måtte si noe til deg.
Du kom aldri i andre rekke. Aldri.
Jeg elsker deg.
Sov nå.
I morgen vil alt være annerledes.
God natt, Malcolm.
God natt, elskling.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimediagroup.com